![](http://i.id24.bg/img/loader.gif)
ЗАРЕЖДАНЕ...
Учители в отворено писмо: Възпитаваме вече социопати, млади хора, подложени на нечовешка самота и депресии! | ||||||
| ||||||
Писмото е изпратено до президента Румен Радев, служебният премиер Стефан Янев, председателят на ПК "Нука и образование" Ирена Анастасова, клужебният министър на образованието и науката Николай Денков, служебният министър на здравеопазването Стойчо Кацаров и поверените им институции. Медията ни публикува съдържанието на писмото без редакторска намеса: "Обръщаме се към Вас с особена загриженост, във връзка с началото на учебната година и всички варианти за нейното обезпечаване от страна на обществото, МОН и МЗ. Като учители и преподаватели, които работят в различните степени на българското образование, основно в системата на предучилищното и училищното образование, сме изумени доколко фокусът на дискусията е изместен от основата, върху която държавата следва да стъпи при вземането на решения. Държавни лица и медии все по-силно надават глас за ваксиниране на учителите, за задължително носене на маски в час, за задължително тестване, а също, с лекота говорят за дистанционно обучение и вече възможност за трета поред година в ОРЕС. Искаме да напомним на управляващите обаче, че нито една от тези мерки не може да бъде на практика въведена, тъй като заповедите, дори и при извънредна ситуация, не отменят законите на страната. Искаме да напомним също, че чл. 57 от Конституцията изрично урежда начините, по които е възможно ограничаване на правата на гражданите, а именно - с промяна в закона, а не със заповед на министър. Той гласи: (1) Основните права на гражданите са неотменими. (2) Не се допуска злоупотреба с права, както и тяхното упражняване, ако то накърнява права или законни интереси на други. (3) При обявяване на война, на военно или друго извънредно положение със закон може да бъде временно ограничено упражняването на отделни права на гражданите с изключение на правата, предвидени в чл. 28, 29, 31, ал. 1, 2 и 3, чл. 32, ал. 1 и чл. 37. В случая с опита за налагане на задължителни маски и тестове, както и принудата на населението към ваксинация, под предлога, че се намираме в извънредна епидемологична обстановка, са нарушени следните закони: Конституция на Р България: Чл. 29. (1) Никой не може да бъде подлаган на мъчение, на жестоко, безчовечно или унижаващо отношение, както и на насилствена асимилация. (2) Никой не може да бъде подлаган на медицински, научни или други опити без неговото доброволно писмено съгласие. Чл. 30. (1) Всеки има право на лична свобода и неприкосновеност. (2) Никой не може да бъде задържан, подлаган на оглед, обиск или на друго посегателство върху личната му неприкосновеност освен при условията и по реда, определени със закон. Наказателен кодекс: Чл. 143. (1) (Изм. - ДВ, бр. 50 от 1995 г., предишен текст на чл. 143 - ДВ, бр. 62 от 1997 г.) Който принуди другиго да извърши, да пропусне или да претърпи нещо, противно на волята му, като употреби за това сила, заплашване или злоупотреби с властта си, се наказва с лишаване от свобода до шест години. Намираме за еднозначно нарушаване на Конституцията по тези членове и алинеи при опит за задължително тестване и ваксиниране на ученици и учители, както и деленето ни на групи (учители, медици, социални работници), за които част от обществото смята, че са длъжни да бъдат ваксинирани. При това, чл. 29 е защитен от нарушаване при всякакви ситуации. Още повече, че голяма част от обществото не поема никаква отговорност за действията си, но вменява такава на гореизброените професии. Такова разбиране показва, че на нашите професии се гледа основно като на обслужващи, а не основополагащи и явно се смята, че изпълняващите ги са се съгласили при встъпването в длъжност да се превърнат в роби. Робът не владее своето тяло и няма правото на неприкосновеност и собствено мнение, може да бъде подлаган на експерименти и медицински манипулации, без своето изрично съгласие. Настояваме учителите и всички български граждани да не бъдат делени на ваксинирани и неваксинирани, нито да бъдат сегрегирани по какъвто и да било признак, с оглед на това. Настояваме вземането на решения по отношение на всичко гореописано да се извършва с оглед на следните съображения: I. МАСКИТЕ Според адв. Валентина Каменарска Заповед № РД-01-51 от 26.01.2021 г. за въвеждане на противоепидемични мерки на територията на Република България, в която е записано: "Всички граждани са длъжни, когато се намират в открити или закрити обществени места да носят защитни маски“, противоречи на закона. Мерките при обявено извънредно положение, правата и задълженията на гражданите се дефинират със закон. Всички закони, които не са изменени, остават да действат такива каквито са. В тази връзка, Законът за ограничаване носенето на облекло прикриващо или скриващо лицето гласи: "На публични места на територията на Република България не се допуска носенето на облекло, прикриващо частично или скриващо напълно лицето“. Какво е облекло? Дефиницията на облекло е всяко покритие на човешкото тяло предназначено за носене. Облеклото може да бъде ежедневно, празнично, карнавално и разбира се защитно. Защитно е облеклото на лекарите, борещи се с COVID-19 и то включва задължително защитна маска. Самият закон в чл. 4 дефинира маската като облекло: "Облекло, прикриващо или скриващо лицето, са плътни или полупрозрачни дрехи, покривала, наметала, мрежести платки, маски или други подобни елементи, които прикриват частично или скриват напълно лицето.“ На второ място в същия закон се съдържат няколко изключения, едно от които е, че може да се носи облекло скриващо лицето, ако здравословното състояние го налага. Какво всъщност казва този член, на който се уповава погрешно министърът? Този член създава права за гражданите, т. е той създава едно изключение за конкретен гражданин, което изключение дава право на този гражданин да носи облекло покриващо лицето му по едни извънредни причини, касаещи личното му здравословно състояние. Азбучно известно в правото е, че когато дадена норма предвижда създаване на права за дадени граждани, тя може само да даде възможност тези права да се упражняват, но никога не могат гражданите да бъдат санкционирани, защото не се възползват от правата си. "Здравословно състояние" е термин в правото, широко развит в Закона за здравето и Кодекса на труда. В цялата съдебна практика, здравословно състояние е безспорно състоянието на едно лице – конкретно лице, с конкретен здравословен проблем, т. е законът дава право на едно лице с конкретно заболяване, да носи облекло прикриващо лицето му по изключение и защото конкретно неговото здравословно състояние би било повлияно негативно, ако съответно не носи подобно облекло. На трето място, винаги административният орган е този, който доказва законосъобразността на акта, който е издал. Когато са предвидени изключения, доказателствената тежест се "обръща“, т. е лицето, което твърди, че е налице изключение от правилото, следва да го докаже. Така, ако приемем тезата, че "здравословното състояние“ е предпоставка, която ползва министърът, то следва да приемем и че трябва да се пренебрегнат всички принципи на правото и най-вече принципите на тежестта на доказването. В конкретния случай здравният министър, който е административния орган, ще трябва да доказва изключението. Това би довело "Законът за ограничаване носенето на облекло, прикриващо или скриващо лицето“ да не се прилага по време на грипни и други епидемии, на базата на създалия се прецедент в тълкуването му, което е един правен абсурд. Не на последно място, Заповедта на здравния министър е издадена като мярка по чл. 63 ал 1 от Закона за здравето. В Чл. 63, ал. (9) ЗЗДР: изрично е посочено, че “Държавните и общинските органи създават необходимите условия за изпълнение на мерките по ал. 1, а средствата за осъществяването им се осигуряват от държавния бюджет, съответно от общинските бюджети". Това означава, че тази заповед не може да действа пряко върху гражданите, ако за тях не е осигурена възможност безплатно да изпълнят предпоставките за спазването й. Това предполага да се раздават специални маски, които отговарят на зададени в самата заповед критерии. Безплатно! Забележете – от държавния или общинския бюджет, на лицата засегнати от заповедта, т. е. на всеки български гражданин, а в частност на учителите, училищните ръководства и учениците от 1-ви до 12-ти клас. И накрая, в заповедта пише "защитна маска“. "Защитна маска“ обаче е маската, която се употребява и в пчеларството, която употребяват електроженистите, защитни маски има в производството и пр. Министърът не е задал никакви критерии каква да бъде тази "защитна маска“ и по този начин е създал един напълно незаконосъобразна заповед, която подлежи на отмяна, тъй като гражданите са поставени в невъзможност същата да бъде спазена. Никой от нас не знае какво се съдържа в това понятие и каква следва да бъде въпросната маска, за да отговаря на критерия "защитна“. Всеки, който е санкциониран по тази заповед или на основание, че се е разхождал по улицата (не говорим за паркове и градини) без предпазни средства, следва да обжалва издаденото наказателно постановление в съда. Първо на гражданите е съставян акт, който сам по себе си не води до нищо. Самият акт не подлежи на някакво изпълнение. Въз основа на него се издава наказателно постановление. Въпросното Наказателно постановление се обжалва в съда. Макар съдът на този етап да не работи, това не означава, че гражданите не са защитени. Никой не може да събере глобата им и наказателното постановление да влезе в сила преди изтичане на извънредното положение. Сроковете, посочени за обжалване, не текат. И нека не забравяме, че един акт следва да е целесъобразен. Съгласно препоръките на СЗО, а и на кризисния щаб, носенето на маска не само не е необходимо, а даже е непрепоръчително. Една заповед може да е законосъобразна само тогава, когато преследва легитимна цел, т. е. спиране на разпространението на зараза. Когато тази заповед изисква спазването на условия, които доказано не вършат работа, то тази заповед е нецелесъобразна. II. ЗАДЪЛЖИТЕЛНО ТЕСТВАНЕ Всеки опит за такова подлежи на отказ и търсене на права по съдебен ред, според описаните по-горе членове на Конституцията и НК. При това е нарушен принципът, заложен в чл. 31 от Конституцията, който гласи: "3) Обвиняемият се смята за невинен до установяване на противното с влязла в сила присъда“. В този случай ние наблюдаваме правен прецедент здравите хора да доказват, че не са болни, а не болните, че са здрави. Това е недопустимо и не може да бъде прието като основа за въвеждане на унизителни, незаконосъобразни, античовешки мерки в българското училище. Не на последно място, Центърът за превенция и контрол над заболяванията на САЩ се отказва от задължителната спешна употреба на PCR тестовете от 2022 г., тъй като освен КОВИД-19, тези тестове отчитат още наличието на десетки други заболявания, без да ги отличават едно от друго. До този момент не съществува тест, който еднозначно да отделя КОВИД-19 от всички останали вирусни и други заболявания, а доста често тестът може да даде положителен резултат и при липсата на всякакво заболяване, както експериментално демонстрираха италиански лекари, които тестваха обикновена питейна вода. На самите тестове пише следното: "Положителната стойност на преценката е само ориентир за клинична диагноза. Резултатите от теста отразяват само текущото състояние на пробата. Диагнозата трябва да бъде цялостно оценена в комбинация с клинични симптоми и други експериментални резултати. Препоръчва се всяка лаборатория да установи собствен референтен диапазон въз основа на реалните условия“. Това означава, че според самите производители, тестовете не са средства за диагностика, което означава, че всички мерки, взети на база на отчетена бройка от тези тестове до момента, подлежат на преразглеждане и внимателно анализиране. В този смисъл, не може да се приеме, че обявената бройка положителни проби изобщо се отнася до КОВИД-19, от там е недопустимо България да се определя на зони по недоказана заболеваемост, недопустим е локдаун и още по-недопустимо е да бъдат затворени училищата и принудително учениците да бъдат насочени към ОРЕС. III. НАТИСК ЗА ВАКСИНИРАНЕ Както гласи чл. 143 от НК, принудата, възползването от положение, за да се подбудят хора към медицински експерименти, е деяние, което се наказва с до шест години лишаване от свобода. Директорите в системата на образованието са изключително умни и подготвени хора, опитни в уреждането на трудово-правните отношения. Те са напълно наясно, че не само не могат да принудят учителите да се ваксинират, но дори разговорите по тази тема биха могли да се тълкуват като принуда и възползване от положение. Тук немаловажен проблем е и личната тайна за здравословното състояние на човека, достъпна единствено на личния лекар на всеки от нас. Има редица закони, които уреждат този проблем, включително и GDPR, които в случая ще бъдат системно нарушавани. Ние сме изумени, че от нас се изисква да проявим "отговорност“ към останалите, след като държавата, производителите на ваксини, лекарите и медицинският персонал, които поставят ваксините, са напълно освободени от отговорност в случай на летален изход или странични ефекти. Няма как без да има отговорност от държавата, защита на населението, грижа за пострадалите и техните семейства, да се изисква персонално участие в експеримент, който е със съмнителен ефект, както видяхме в случая с Израел. Да припомним, че понастоящем в Израел отново има локдаун, при огромен процент ваксинирани, като в болниците основните тежки и летални случаи са сред ваксинирани с две дози хора. Примерът от от тази държава доказва, че въпреки високия процент на ваксинирани, повишаването на общата заболеваемост на населението остава висока. Считаме, че принуждаването на малка част от населението да бъде ваксинирана не може да повлияе в благоприятен аспект на целокупното българско население и на кризата с разпространението на КОВИД-19. Този факт изисква съвършено нов подход в решаването на кризисната ситуация с КОВИД-19 и със сигурност следва да се престане с твърденията, че ваксините пазят по какъвто и да било начин човека, близките му или поне от по-сериозни последици от разболяване. На този етап можем да предположим смело, че това са погрешни внушения, които предизвикват огромни проблеми, доколкото ваксинираните хора живеят с погрешното убеждение, че са предпазени по какъвто и да било начин от тази болест. Те стават невнимателни и безотговорни, без да предпазват себе си и другите при общуване. IV. ПРЕМИНАВАНЕ КЪМ ОРЕС Тази мярка вече среща изключителен отпор в нашето общество. За него има много сериозни основания, но ние отново ще предложим гледна точка при решаването на казуса от гледна точка на закона. В ЗПУО е записано следното: Раздел II. Принципи в системата на предучилищното и училищното образование 10. автономия за провеждане на образователни политики, самоуправление и децентрализация; Раздел III. Чл. 5.(1) Основните цели на предучилищното и училищното образование са: 1. интелектуално, емоционално, социално, духовно-нравствено и физическо развитие и подкрепа на всяко дете и на всеки ученик в съответствие с възрастта, потребностите, способностите и интересите му; 6. формиране на устойчиви нагласи и мотивация за учене през целия живот; 7. придобиване на компетентности за разбиране и прилагане на принципите на демокрацията и правовата държава, на човешките права и свободи, на активното и отговорното гражданско участие; Раздел IV. Чл. 7. (1) Всеки има право на образование и може да повишава образованието и квалификацията си чрез учене през целия живот. Чл. 8. (1) Предучилищното образование е задължително от учебната година, която е с начало в годината на навършване на 5-годишна възраст на детето, като родителите избират една от формите по чл. 67, а държавата и общините се задължават да осигурят условия за обхват на децата в детските градини и групите за предучилищно образование. (2) Училищното образование е задължително до навършване на 16-годишна възраст и започва от учебната година, която е с начало в годината на навършване на 7-годишна възраст на детето. (4) Правото на безплатно образование се упражнява, като не се заплащат такси за обучението, осигурявано със средства от държавния бюджет, и се ползва безплатно материалната база за обучение и за развитие на интересите и способностите на децата и учениците. Не се заплащат такси и за явяване на държавни зрелостни изпити и на държавни изпити за придобиване на професионална квалификация – по теория и практика на професията с цел придобиване на средно образование. От Закона ние съзираме следните проблеми при безотговорно преминаване в ОРЕС, особено с обявените намерения да не се проведе дори откриване на учебната година: Учениците от 1-ви, 5-ти и 8-и клас, които в голямата си част за пръв път пристъпват прага на ново училище, ще бъдат лишени от възможността да се запознаят един с друг и със своите учители, да усетят изграждане на общност, грижа и разбиране за правилата и преимуществата на съответното училище, което в последствие би довело до сериозни социални проблеми, доколкото вече почти сме лишени от среда за социализация и адекватно общуване. Откакто е приет ЗПУО от 2016 г. на училищата не е дадена никаква автономия при взимането на решения, дължима по закон. Смятаме, че в случая има определени правила, по които всяко училище да се ръководи, спрямо бройката действително боледуващи в клас, и следва решението за ОРЕС да се остави на отделните училищни ръководства и родителските общности, без които училището не може да функционира. За трета година се нарушава законът, според който учениците следва да получат освен интелектуално развитие, още емоционално, социално, духовно-нравствено и физическо развитие и подкрепа. Ние наблюдаваме катастрофални последици за физическата култура на децата, които затворени по домовете си, се превръщат в инвалиди за цял живот, с нарушен опорно-двигателен апарат, със зрителни и слухови проблеми. Целодневното взиране в монитора със слушалки на ушите довежда до неизлечими проблеми; отделно се развиват редица допълнителни заболявания от липсата на чист въздух и слънчева светлина. В емоционален план ние възпитаваме вече социопати, млади хора, които вече са подложени на нечовешка самота и депресии, които не могат по нормален начин да се запознаят със свои връстници. Това унищожава не само настоящето, но и бъдещето. Ролята на държавата се отнася и до семейното планиране и поощряването на положителните демографски процеси. Как това може да се случи, когато младите ни хора нямат физическа възможност да се срещнат? Ако приемем допустимостта на маските и тестването, въпреки че всеки един човек може да оспори законността им по съдебен ред, застава остро въпросът с тяхното обезпечаване. Маските, както видяхме, са защитно облекло. Ако те са част от задължителното облекло в училищата, то означава, че те следва да бъдат поети от държавния и общинските бюджети. Същото важи и за тестовете. Ние отказваме за своя сметка да закупуваме маски, след като те се изискват като пропуск за изпълняването на служебните ни задължения. В заключение искаме да припомним, че учителите са хората, които възпитават новите поколения в уважение на законите и начин на живот и следват тези закони като рамка на поведение и обществени отношения. Ние се затрудняваме как да преподаваме тези базови принципи, след като управниците ни ги нарушават ежедневно, водейки се по неясни интереси, липса на принципи, липса на човечност, реална грижа и отношение към децата и останалите граждани на България. Считаме за нереден фактът, че в последната година и половина огромна част от нещата, които се вменяват във връзка с КОВИД 19 като действия от страна на ръководствата, не идват със заповеди, а само с писма, които нямат никаква правна стойност. Изключение правят само заповедите на министрите. Смятаме за нередно решенията да се вземат под натиск от няколко НПО-та, присвоили си посоката на реторика в страната. Това е неглижиране на реалните проблеми, липса на поглед към обществените нужди и откровен нихилизъм по отношение на нашето общество. Считаме, че с новите изменения към ЗПУО, които касаят ОРЕС, се дава широка възможност на всички притеснени родители да включат децата си в дистанционно обучение. При това, не разбираме как в същата заповед е записано, че отговорността за такова обучение пада върху родителя и детето, след като в закона изрично пише, че образованието е задължително до 16-годишна възраст и държавата е тази, която го предоставя. Смятаме, че трябва да се гарантира възможността на родителите за ОРЕС с обещаните центрове за дистанционно обучение, обезпечени с учители, които да работят само в ОРЕС. По този начин, всички останали да имат възможността спокойно да пуснат децата си в присъствена форма на обучение. Уважаваме правото на всеки човек да се предпази по най-добрия начин за себе си чрез ваксина, маска, дистанция или друго. Не приемаме да се налагат в задължителен порядък мерки за цялото ни общество, които противоречат на законите на Р България и поставят в затруднено положение ръководствата на учебните заведения и всички други звена, където работодатели биват принуждавани да оказват натиск върху трудещите се. Надяваме се нашето писмо да бъде разгледано и осмислено с най-голяма отговорност. Заявяваме, че ще продължим борбата с всички законови средства, като ясно смятаме да покажем готовността си да защитим децата на България и своите граждански права. С УВАЖЕНИЕ: Учители, членуващи в педагогическите групи "Учители за силно българско образование“, "Педагози“, "Класни ръководители“ и "Споделям – учители“, с обща членска маса над 50 000 души; Родители и заинтересовани по казуса лица". |
Още по темата: | общо новини по темата: 14377 | ||||||||||||
| |||||||||||||
предишна страница [ 1/2397 ] следващата страница |
тел.: 0886 49 49 24
novini@burgas24.bg