![](http://i.id24.bg/img/loader.gif)
ЗАРЕЖДАНЕ...
Литературният избор на Ива и Або | ||||||
| ||||||
Тя определи Олга Токарчук като свръхинтелектуалец и изключително сръчен писател. "Тя флиртува и използва различни жанрове, стилове, говори си с различни известни автори и се опитва да вкара в разказите и в диалозите страшно много техни цитати. На мен най-често ми приличаше на Гогол", разказа Ива Дойчинова. Историята се развива през 1913 г. в Гьорберсдорф, в санаториум за болни от белодробни заболявания. Основният герой е Мечислав Войнич. "Колкото и да изглежда интелектуалско-наблюдателна – за една група хора, които през цялото време говорят, пиейки ликьор от весели гъбки, от средата на книгата до края й тя постепенно набира скорост. В началото прилича на лавина – чуваш пукот някъде далече, след това започва едно бавно свличане и до края е изключително смазваща, развива се с главоломна скорост. Завършва със смърт, прераждане и преобличане. Тук водещ е не сюжетът, а едно вътрешно дълбоко действие, което всъщност проумявате чак накрая“, обясни Ива Дойчинова. В романа жената заема втори план. "Повечето диалози в книгата минават през това къде е жената в историята изобщо. В техния свят жената стои на един много еволюционно нисък етаж и тя е всемразена. В същото време обаче жената присъства на едно много глобално, земно ниво. Разказвачът в историята са тъмни женски сили, които идват от земята. Това е една "ние" форма, а гледната точка е много интересна – дори в самото начало можеш да видиш всички герои през техните обувки“, разказа Дойчинова. В книгата има много мистицизъм. Всяка година един от хоспитантите умира, убит по брутален начин някъде в планината, разкъсан на малки парченца. "Това, което го разкъсва, са тъмни или светли сили, една мощ, която привлича всички хоспитанти навън. Нашият главен герой е призван да умре, но това, което се случва, е коренно различно." Водещият на предаването "Един неделен ден по шосето" Або представи пиесата на Добри Войников "Криворазбраната цивилизация". За първи път тя е поставена в Букурещ през далечната 1871 г. "Добри Войников пише тази пиеса, за да осмее начина, по който тогавашните европоклонници са разбирали прогреса на Запад. Не мисля, че става въпрос въобще за България, а за едно голямо общочовешко състояние, в което се възприема само фасадата", коментира Або. |
тел.: 0886 49 49 24
novini@burgas24.bg