![](http://i.id24.bg/img/loader.gif)
ЗАРЕЖДАНЕ...
Бунтарят срещу традициите: Историята на постмодерния танц | ||||||
| ||||||
Философията му предполага отричане от традиционните методи за правене на изкуство, като такова е и проявлението му в танца. Постмодернизмът в танцовото изкуство възниква през 60-те и 70-те години на 20-ти век в Северна Америка или по-конкретно в Ню Йорк. След идването на капиталистическата идеология, превръщаща всичко в "стока", произведенията на изкуството и устоите на художествения авангард започват да изглеждат все по-остарели. Тогава започва и зараждането на това течение чрез "диструкция" на вече съществуващи закони, изразни средства и постулати. Освен разпадането на традицията, друга отличителна черта на такъв тип произведения е и развиването на нови хибридни форми. Възникват т.н. "мултимедийните пърформанси" и "концептуално изкуство", съчетаващо взаимодействието между изкуството на ума и окото. Пионери в постомдерния танц са "Джъсън Данс Театър" от Ню Йорк. Танцовата група приема като закономерност идеята, че танцът може да бъде всичко, а танцьорът - всеки. Основателите вярват в това, че движенията от ежедневието заслужават място в танца и че всяко движение на тялото е своеобразен танц, бивайки поставено в правилния контекст. Така ролята на необходимостта от професионално танцово обучение отпада, а вратите на танца се отварят за обикновения човек. Тези експериментатори се фокусират повече върху интелектуалния процес на създаването на танца, отколкото върху крайния резултат. Джъдсън-танцьорите поставят още една иновация в рамките на танцовото изкуство, подкрепяйки идеята за обмен между различните форми на себеизразяване, като например съчетаването на танца с други видове изкуства - кино, драма, фотография и живопис. Анти-йерархична структура, липса на кулминация, функционалност, анти-йерархичност при използването на отделни части на тялото, посоките на движение и елементите са също част от процеса за танцьорите. |
тел.: 0886 49 49 24
novini@burgas24.bg