![](http://i.id24.bg/img/loader.gif)
ЗАРЕЖДАНЕ...
Скритите сигнали за болест на щитовидната жлеза: Как да разпознаем автоимунниятиреоидит (тиреоидит на Хашимото)? | ||||||
| ||||||
Често сте уморени? Страдате от запек? Трупате килограми без видима промяна в начина ви на живот и консумираните количества храна? Имате нарушения в менструалния цикъл и така и не успявате да видите двете чертички на теста за бременност? В никакъв случай не неглижирайте подобен тип прояви: да, може да се касае за сезонно неразположение, преумора в резултат от твърде много и твърде изтощаваща професия, но може би тялото ви сигнализира за нещо по-сериозно. Това са едни от най-типичните прояви при един от най-често срещаните автоимунни възпалителни процеси на щитовидната жлеза, известен в медицинските среди като автоимунен тиреоидит и неговата най-широко срещана форма - тиреоидит на Хашимото. Заболяването показва изразени предпочитания към представителите на нежния пол, като жените се засягат до 15 пъти по-често в сравнение с мъжете. Обикновено болестта се проявява във възрастта между 30 до 50 години, като все още липсва яснота по въпроса на какво се дължи увреждането на жлезата. Счита се, че виновни за изявата на тиреоидит на Хашимото и другите, по-рядко срещани форми на автоимунен тиреоидит, са сложна комбинация от генетични фактори (наследственост) и фактори от околната среда (замърсяване, качество на питейна вода и храна, начин на живот, вредни навици). Като правило се наблюдава по-често при наличие на друго подлежащо автоимунно заболяване (витилиго, захарен диабет тип 1, цьолиакия или непоносимост към глутен, лупус и други) при конкретния пациент или наличие на автоимунна болест, засягаща някои от родствениците му. Автоимунният тиреоидит изисква бдителност от страна на пациента и неговите близки, тъй като показва тихо и подмолно протичане, с бавно разгръщане на клиничните симптоми, което при част от засегнатите води до поставяне на диагнозата при вече развили се тежки усложнения (засягане на сърдечно-съдовата система, неврологични увреждания, развитие на микседемна кома). За разлика от редица други заболявания и противно на възприетото от повечето хора схващане за развитие на симптомите на дадено заболяване в рамките на няколко дни, то при автоимунния тиреоидит могат да изминат месеци, дори години до пълното разгръщане на клиничните прояви. Именно в това се корени забавеното диагностициране на болестта: признаците се развиват с течение обикновено на месеци и погрешно се възприемат от пациентите като резултат от умора, промени, свързани с възрастта или общо неразположение. Проявите на болестта са типични за всички заболявания, протичащи с намалена функционална активност на щитовидната жлеза (хипотиреоидизъм) и включват голямо разнообразие от симптоми. Най-често пациентите съобщават за постоянна умора, отпадналост, депресия, запек, наддаване на килограми, суха кожа, чупливи нокти
Изключително многостранният и разнороден лик на болестта е причина за високия процент недиагностицирани пациенти. А поставянето на диагнозата всъщност никак не е трудно, като за целта обикновено е необходим един ехографски преглед в комбинация с вземане на кръв за изследване нивата на щитовидните хормони. В ранните етапи на болестта лечението е предимно медикаментозно, като с напредване на заболяването терапевтичните възможности намаляват и често се налага хирургична намеса в комбинация с други лечебни практики. Полезна и подробна информация за особеностите на заболяването може да намерите в медицинската енциклопедия на framar.bg в статията - Автоимунен тиреоидит МКБ E06.3. Източник: Д-р Лилия Пашова-Стоянова |
тел.: 0886 49 49 24
novini@burgas24.bg